Markrabstvi moravsky

Moravsky markrabstvi nebo Markrabstvi moravsky bel v letech 1182–1918 oficiálni název Morave. Šlo o politické ótvar vebavené v pruběho historie ruznó měró autonomie z vlastnim stavovskym zemskym sněmem (oficálně ostanuvenym v polovici 14. stoleti ha (pozďéš) zemskym vyborem.

Vznik
Prvé markrabě sločojici pod svó vládó všecke tři moravsky přemeslovsky óděle bel menuvané r. 1182 z vule cisařa Fridricha I. Barbarosse. Stál se jim Konrád III. Ota Znojemské, pozďéši kniže Čech Konrád II. Ota. Po jeho nastópeni na stolec v Praze sice hodnosť markraběta zanikla, hale záhe (1197) jo trvale obnovil Vladislav Jindřich, keré bratrovi Přemeslo Otakarovi I. ostópil z vrchni vláde v Praze ha spokojil se ze svrchovanosťó nad Moravó. Aji přes následny cézure (přimá vláda českéch králu; zmatke za hositskéch válek) jož hodnosť markraběta nezanikla. Po r. 1411 šak jož na Moravě nevládla samostatná markraběci dynastia; po r. 1611 bele markrabatama automaticke češči králové.

Ózemně správni vyvoj
Sóčásťó Moravskyho markrabstvi bela puvodně aji oblasť pozďéš vzniklyho Opavskyho vévodstvi ha Morava tak puvodně zasahuvala aji na ózemi dnešniho Slezska, resp. Polska. Ze vznikem Korony česky (7. 4. 1348) přešle aji dvě velky změne v rozloze markrabstvi: Karel IV. vedělil samostatny Biskopstvi olomócky ha definitivně aji Vévodstvi opavsky. Zatimco Opavsko jož zustalo samostatnó zemjó (v pruběho 16. stoleti přepojivši se ke Slezsko]]), severni čásť Morave (Olomócko) se během 16. ha 17. stoleti podařilo moravském stavum dike vetrvalymo tlako na olomóckyho biskopa znovozačlenit do správni ha sódni štrukture země. Od 28. řijna 1526 belo Moravsky markrabstvi jednó z koronnich zemi Habsbursky monarchie. Mezi letama 1782–1850 belo markrabstvi spojeny z Vévodstvim Horni ha Dolni Slezsko (Rakósky Slezsko) v jeden správni celek – tzv. Zem moravskoslezskó, spravuvanó moravskoslezskym guberniem. Od roko 1783 bele ózemi tzv. moravskéch enkláv ve Slezsko převedeny do správe Opavskyho kraja.

Od roko 1850 bela Morava opět samostatnó koronni zemjó Rakóska, vyše zminěny ózemi moravskéch enkláv zustale ve správě obnovenyho Rakóskyho Slezska, kery je šak moselo spravuvat na základě moravskéch zemskéch zákonu, daně z něch bele odváděny na Moravo ha navic toť te ózemi tvořile jeden z moravskéch volebnich okresu. Požadavko nekeréch českéch poslancu z Čech aji Morave na státoprávni spojeni všeckéch třech zemi bévaly Korony česky do jedneho celko videňská vláda nihdá nevehověla. Ze vznikem Československy republike roko 1918 markrabstvi fakticke zaniklo, hale jako správni celek existuvala Morava aji nadále do roko 1928 jako Zem moravská.

Správni členěni
Do roko 1849 se Markrabstvi moravsky členilo na panstvi, kery bele od roko 1535 sóčásťó jedneho z kraju. Puvodně na Moravě existuvale kraje novojičinské, olomócké, brněnské ha hradiščské.

Ózemně-správni reforma Karla VI. z roko 1714 ostanuvila (jož stály) kraje:


 * 1) Brněnské
 * 2) Jihlavské
 * 3) Znojemské
 * 4) Olomócké
 * 5) Přerovské
 * 6) Hradiščské

Te bele v letech 1850–1855 nahrazeny dvóma krajama (Brněnskym ha Olomóckym), dále členěnéch na 25 okresnich hétmanstvi. V letech 1855–1868 se pak Morava opět členila na 6 kraju ha 76 okresu. Potem bele kraje bez náhrade zrošeny ha Morava se členila póze na okresni hétmanstvi

Sóvisejici článke

 * Dějiny Morave
 * Morava za vláde Lucemburku
 * Seznam vládcu Morave