Moravsky enkláve ve Slezsko

Moravsky enkláve ve Slezsko só ózemně vzájemně nesóvisejici ózemi Markrabstvi moravskyho, kery bele boď obklopeny Slezskem, nebo (v jednom připadě) tvořile vyběžek Morave do Slezska.

Historické vyvoj enkláv
Po vzniko Opavskyho vévodstvi se jeho sóčásťó nestale tzv. Moravsky enkláve. Kromě svyho všeobecnyho vyznamo (ózemi jedneho státo na ózemi státo inyho) bel termin "Enkláve" take oficiálnim návem označojicim částě ózemi Markrabstvi moravskyho, kery belo obklopeny ózemim Slezska ha belo od konca 18. stoleti spravuvany zemskéma orgánama Vévodstvi slezskyho na základě moravskéch zákonu. Moravě bele tetok ózemi podřizeny aji v oblasti školstvi, dani či spolkovyho ževota.

Tetok "Enkláve" existuvale na ózemi nehdéšiho Holasicka od 13. stoleti do roko 1928. Jedná se tak o jedinó ózemni rarito typo enkláve, kerá zostala českymo státo, na rozdil od enkláv Českyho královstvi v Německo, kery existuvale od dobe Karla IV. do 19. stoleti.

Podrobné popis enkláv
Ózemi enkláv se skládalo z následojicich celku (čisla odpovidajó čislum na mapě):


 * Osoblažská enkláva (německe Hotzenplotzer Ländchen; cely ózemi bévaléch sódnich okresu Jindřichov ha Osoblaha) belo névětšim ózemim v Enklávách o rozloze 219,32 km² ha je dnes vyběžkem Česky republike do Polska. Patřile k němo tetok obce: (1) Bohušov (take Dolni Povelice, Karlov, Kašnie, Ostrá Hora – dnes částě Bohušova), (2) Divči Hrad (take Sádek, Životice – dnes částě Divčiho Hrado), (3) Hlinka, (4) Janov, (5) Jindřichov, (6) Liptaň (take Bučávka, Horni Povelice – dnes částě Liptaně), (7) Osoblaha (take Studnice – dnes čásť Osoblahe), (8) Petrovice, (9) Rusín (včetně Hrozovy ha Matějovic, hale bez parcele 246/2, kerá bela puvodně sóčásťó Polska), (10) Slezsky Pavlovice (puvodně Německy Pavlovice) z vyjimkó malyho ózemi mezi Prudnikem ha Sádeckym potokem, kery belo puvodně sóčásťó Polska, (11) Slezsky Rudoltice (puvodně Rudoltice) (take Koberno, Nové les, Vino – dnes částě Slezskéch Rudoltic) ha (12) Vysoká (take Bartultovice, Pitárné – dnes částě Vysoky); dál pak katastrálni ózemi (13) Piskořov (dnes čásť Města Albrechtice ha (14) Třemešná dnes čásť obce Třemešná. Historickó sóčásťó Osoblažska só aji nekery pozemke, kery bele roko 1959 předany Polsko vyměnó za iny.

Česká čásť enkláv měla rozloho 308,26 km².

K enklávám se ovšem nepočitale katastrálni ózemi (27) Butovice ha (28) Nové Vrbno, kery bele sice obklopeny slezskym ózemim, hale haž do roko 1948 bele spravuvany v rámco moravskyho politickyho okreso Nové Jičin.

Popis administrativniho postaveni enkláv
Sóčásťó Morave bele enkláve od roko 1182, hde vzniklo Markrabstvi moravsky. Po ostanuveni Opavskyho vévodstvi se enkláve jako majetek Olomóckyho biskopstvi nestale sóčásťó tytok země, hale zostale dál sóčásťó Morave. Po prohrany válce, hde Maria Terezia ztratila v roce 1742 ve prospěch Pruska většino Slezska ha Kladsko, se Osoblažsko stalo vyběžkem Rakóska néspiš z duvodo, že belo sóčásťó Morave.

Haž do roko 1783 tvořile enkláve sóčásť Přerovskyho kraja.

Enkláve bele sóčásťó Morave ha bele jejima zemskéma óřadama řizeny haž do dobe Jozefa II., keré je ze správniho hlediska začlenil roko 1783 (z vyjimkó panstvi Ketř, kery od roko 1742 patřilo Prusko) pod Opavské krajské óřad. V roce 1850 z hlediska daňovyho bele enkláve podřizeny óřadum c. k. mistodržitelstvi Slezskyho vévodstvi v Opavě. Daně šak bele odváděny na Moravo, z ňóž bele enkláve spojeny take po stránce právni (platile toť moravsky zemsky zákone) ha volebni (tvořile jeden z moravskéch volebnich okresu, keré vesilal jedneho poslanca do moravskyho zemskyho sněmo ha jedneho poslanca na řišskó rado královstvi ha zemi do Vidně). Mezi moravskym ha slezskym zemskym sněmem se konalo aji jednáni o možnym plnym začleněni enkláv do Slezska. K dohodě šak nedošlo.

Po administrativni stránce bele ózemi Enkláv od roko 1868 rozděleny mezi následojici politicky okrese:


 * Politické okres Krnov: Osoblažská enkláva
 * Politické okres Opava: Vlaštovičky, Suché Lazce + moravské vyběžek z Litultovicama, Životiama, Jaktařó ha dalšima dědinama
 * Politické okres Bilovec: Slatina

Tetok enkláve jako specificky správni ózemi zanikle teprve ze vznikem Země moravskoslezsky 1. prosinca 1928.

Literatura

 * GAWRECKI, Dan a kol. Dějiny Českého Slezska 1740–2000 I.–II. Opava: Slezská univerzita, Filozoficko-přírodovědná fakulta, Ústav historie a muzeologie, 2003. 656 s. ISBN 80-7248-226-2.