Prostijov

Prostijov (česke Prostějov, německe Proßnitz) je okresni město v Olomóckym krajo. Má ve svy aglomeraci téměř 50 000 obevatel. Nacházi se na západnim okrajo órodny rovine Hané, v severni části Hornomoravskyho óvalo, vychodně od Drahansky vrchovine. Město se rozkládá ve véšce 225 m n. m., na jeho okrajo protikajó řičke Hlóčela ha Romža. Historicky jádro města je od roko 1990 městskó památkovó zónó.

Historia
Prvá historická zminka o dědině Prostijovice je z roko 1141. Do polovice 13. stoleti se vevinola ve vyznamnó trhovó ves. Tehdá sem bele pozvani němečči osadnici, keři v mistě dnešniho náměsti T. G. Masaryka založile novó osado, na ňož přešle práva osade puvodni. Roko 1390 belo Prostijovo oděleny dike pánum z Kravař právo vyročniho trho, čimž se fakticke stal městem. V husitskym obdobi se slibné vyvoj zpomalil, dež město otrpělo prutahama obóch nepřátelskéch stran; nedostatečně opevněné Prostijov se stává snadnó kořisťó vojsk markraběta Albrechta ha roko 1431 bel vepálené. Prosperito město přenesl vznik židovskyho města ha předevšim po roko 1490 vice než stoletá vláda rodo Pernšténů, jejichž majetkem se město stalo. Roko 1495 zahájilo město vystavbo kamennéch hradeb ze čteřma branama ha baštama. V letech 1521–1538 si měščani vebodovale renesančni radnico. Na konco 16. stoleti se město stává majetkem Lichtenšténu, což má za následek stagnaco rozvoja města. V Prostijově je roko 1527 tiskárnó Kašpara Aorga vetiščená prvá kniha na Moravě. Během Třicetilety válke došlo ke zpustošeni města ha v roko 1697 vepokl požár, kerymo padle za oběť radnica, škola aji kostel. Potem začiná město dostávat barokni ráz. Kolem polovice 17. stoleti docházi, předevšim záslohó mistnich Židu, k prodkymo rozvojo poravinářskyho, textilniho ha oděvniho prumyslo, v roce 1858 je v Prostijově založená prvá česká konfekčni továrna bratři Mandlu, což přelákalo novy obevatele. V 60. letech 19. stoleti bel Prostijov spojené železnicó z Brnem ha Olomócem. 19. ha 20. stoleti změnilo tvář města ve štylo historismo ha secese.

K dochovaném památkám patři bašta z 15. stoleti ha renesančni radnica ze stoleti šestnáctyho, dnes slóžici jako muzeum. Dominantó města je nová radnica z roko 1914 z věžó vesokó 66 metrů ha orlojem. V Prostijově se narodil vyznamné české vědec Otto Wichterle, gotické stavitel Matěj Rejsek, filosof Edmund Husserl, maliř Alois Fišárek ha básnik Jiří Wolker. V Prostijově pusobil farář, spisuvatel ha básnik katolicky moderne Karel Dostál-Lutinov.

V Prostijově je v sóčasny době vyznamené textilni, strojirenské ha potravinářské prumysl.

Židi v Prostijově
V Prostijově se nacházela vyznamená židovská komunita, kerá bela v 18. ha 19. stoleti drohó népočetňéši židovskó komunitó na Moravě. Roko 1900 želo v Prostijově 1680 židu, celkové počet obevatel bel 24 000. V Prostijově pusobili toť ti rabini: Geršon Aškenazi (asi 1650), Meir Eisenstadt (asi 1700), Nehemias Trebitsch (1825–1830), Löw Schwab (1830–1836), Hirsch Fassel (1836–1853), Adolf Schmiedl (1853–1869) ha Emil Hoff (1870–1897).