Moravskočeská vrchovina

Moravskočeská vrchovina (česke Českomoravská vrchovina, dřiv Českomoravská krabatina nebo Českomoravská vysočina), lidově Vesočina, je mirně zvlněná ha nesmirně rozlehlá geomorfologická oblasť (též podsóstava) v jižni části Česky vesočine, rozkládajici se po obóch stranách historicky zemsky hranice Čech ha Morave (stama je odvozené jeji název) na prakticky celym ózemi kraja Vesočina. Techtok vlastnosti nabela během dlóhotrvajicich geologickéch epoch od algonkia ve starohorách haž po trias. Spolo z Šumavó patři k néstaršim pohořim Českyho masivo. V prvy fázi se osazuvale hornine. Vznik pohoři se datoje do obdobi kolem devono ha karbono. Docházelo k přikrovovém pohebum ha vezdvihuváni linie tahnóci se od Francie přez Německo, Šumavo haž k Vesočině. Temotok vezdvihuváni řikáme hercynsky nebo varisky vrásněni. Mohotné tektonické poheb dal podnět k vevrhnoti magmat na zemské povrch. Od ty dobe tvořijó povrch Vesočine převážně hlobinny vevřeline, granite (žule) ha krystalicky břidlice. Skládá se z nekolika podcelku. Jihlavsky vrche só sice névešši (Javořica 837 m), hale zdaleka ne vyznamny tajak Žďársky vrche (Devět skal 836 m).