Radhošč

Radhošč je hora v Moravskoslezskéch Beskydech, hde měl podlivá pověsti od pradávna sidlo pohanské bůh Radegast – buh slunca, válke ha vitězstvi. Jeho podoba, jak jo ztvárňoje socha, nepusobi zrovna mile ha rozhněvat se ho be asi pro člověka nemoselo bét přiznivy. Přesto anebo právě proto Radegasta generace lidi miluvale aji zatracuvale. Naši předkové k němo měli ócto. Zdaleka za nim přecházeli, habe mo přenesli dare – dobetek, čásť órode, zvěř, keró olovile. Koncem jara pak na Radhoščo staři Slovani slavili letni slunovrat. O nocách se rozzářile vatre, lidi tančili ha zpěvali. Pohansky zveke přetrvale do dob křesťanskéch ha nezabránila temo ani pověsť, že modlo Radegasta pré strhli Cyril z Metodějem, keři na misto postavili křiž. V dnešni době se v letě pravidelně konajó pótě na Radhoščo, keréch se decke óčastni nekolik tisic pótniku. Dalši povidáni o Radegastově modle veprávi o tem, že bela oložená v jakymsi podzemnim radhoščskym chrámo. Zni to sice jako nejaká pohádka, hale je notny vzit v óvaho, že na nedalekéch Pustevnách je v dnešni době jož téměř nepřistopná sóstava tzv. pseudokrasovéch poklin. V minolosti vedle do podzemi tře vchode. Je pravděpodobny, že v pruběho 18. stoleti se dalo projit z Pusteven na Radhošč v podzemi. Vztahoje se k temo aji jedna z pověsti o Sirotko z Radhošča.

Vrchol
V dnešni době je na vrcholo nekolik zajimavéch mist, jako napřiklad Kapla sv. Cyrila ha Metoděja, sósoši obóch věrozvěstu, křiž ha moderni televizni vesilač.